All signs pointed him back to Tangier, a place where his parents would have to continue the support and one where drugs were freely available. He left in November 1954 and spent the next four years there working on the fiction that would later become Naked Lunch, as well as attempting to write commercial articles about Tangier. He sent these writings to Ginsberg, his literary agent for Junkie, but none were published until 1989 when Interzone, a collection of short stories, was published. Under the strong influence of a marijuana confection known as majoun and a German-made opioid called Eukodol, Burroughs settled in to write. Eventually, Ginsberg and Kerouac, who had traveled to Tangier in 1957, helped Burroughs type, edit, and arrange these episodes into Naked Lunch.adică burroughs a scris naked lunch in tangier, that's why he was there (mă rog, nu numai pentru asta, drogurile şi minorii erau la liber) ! şi de aia trebuia şi pe mine să mă anunţe cineva, ca să nu uit că totuşi a trecut juma de secol de când au apărut pe hârtie rândurile alea scandaloase.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhkEyaUc9zIDUXoTrganm4JJqC7ABK18gIgSGAbSaHNvcUAQjfH-c6J3a1fCjG9nVrwCBQoBbNrdBx85Ixb7Uw1K53a5PTRks2Y-aUKLWYUyYd92RepWSRr4SSOXrrNhAuoQ4eWErAP65mN/s400/wsb.jpg)
William Seward Burroughs Tanger Villa Mouneria 1961, his garden room, time of intense Cut-up prose expirements, Nova Express tracing controllers of hypertechnologic planetary disaster “along the word lines” of their propaganda imagery back to the image Bank.” Probably a “trust of giant insects in another galaxy” manipulating their human hosts to wreck the earth with radioactive crap so another life form could move in and take over the territory.
(poza e de-aici)
şi-acu:
un site aniversar
un articol aniversar
scurte interviuri
how cool is he
trailer-ul unui nou documentar (tot de la serghei)
workshop in tangier, follow the beat :D
ps: eu am citit numa juma din prânzul dezgolit (traducerea mi se păruse fabuloasă), imediat după ce-a apărut la paralela 45, pentru că dup-aia m-am gândit să i-o fac cadou unui amic. să vedem acum cum mai pun eu mâna pe ea :)
8 comentarii:
luiza is not in lyon
luiza is not in lyon
an that's kinda sad
this place can driv'one mad
when she is not in lyon
and she is not in lyon
eu nu am putut iesi din casa dupa ce am citit pranzul dezgolit.doua zile. noroc ca la bucuresti trimiteau ai mei provizii. dar o fi oare o carte pe care sa o recitesti sau una din care sa iti refrenul?
proaspat intors de pe stadion, pot spune fara a ma cenzura ca burroughs sucks! naked lunch e o mizerie psycho care a beneficiat de un context favorabil,junky e o carte decenta si-atat iar pederast e o alta mizerie...
ca sa nu se inteleaga ca am ceva cu beatnicii, declar pe proprie raspundere ca on the road e f. misto, howl a lui gainsbourg la fel si nici cu ferlinghetti nu mi-e rusine.
il destest pe burroughs, gloria i se datoreaza strict extravagantei lui si faptului ca a patronat aceasta miscare. ca om a fost, ca si opera lui de altfel, o mare mare mizerie. mai precis un jeg.
ginsberg, nu gainsbourg :)
mariooo, luiza is in iaşi, nici măcar nu e în maroc. aşa că nici la ea nu-i neapărat mai bine ca la tine :) (nu ştiu dacă e de recitit prânzul, dar eu o să-ncerc :D)
egon, chiar şi-aici burroughs e jeg: http://en.wikipedia.org/wiki/The_Black_Rider ?
oricum, pe mine nu mă interesează că a fost un tip absolut detestabil. şi nici un scriitor detestabil. e tare pentru că a reuşit să te facă să-l dispreţuieşti în halu ăsta. şi pentru că pe mine sau pe maria ne-a speriat destul de mult. cred, de fapt, că ar fi destul de mulţumit cu faptu că lumea nu-l place. era singurul beat necucerit de budism..
whatever.
luiza, un scriitor nu e mare pt ca m-a facut sa-l detest. sunt destul de multi in aceasta categorie si pt unii bag mana in foc ca nu-s mari.
despre speriatura voastra, a ta si a mariei, nu stiu ce sa zic. pt tine deocamdata burroughs intra la categoria gandacei, ca si aia te sperie :D sper sa ramana acolo.
nici mie nu mi-a placut burroughs, dar in pranzul dezgolit sunt cateva fragmente superbe (cel putin traduse de ghergut...)
chiar ar trebuie sa mai trec putin prin el...:)
fals! nu gândăceii mă sperie, ci gândacii de bucătărie, gândacii mari ca nişte porci negri care vin pe ţevi de la cofetăria de jos, şi nu în ultimu rând gândacii mari care zumzăie, zboară şi ţi se opresc vara în păr. deci nu gândăceii, da? :D
Trimiteți un comentariu